- Tidigare i "The Brave"... - En ubåt försvann för tre dar sen.
Den ansvariga är en 16-årig amerikansk flicka.
De tog henne mot hennes vilja. Hon måste hem nu.
Alex Hoffman, fältofficer som slutade lyda order, död i nio år.
Dalton, få styr på den mannen.
- Flickan då? Han var där av en orsak. - Han är radioaktiv.
En till ubåt är borta, nu i Sydkinesiska sjön.
Patricia kommer inte för att hjälpa dig, hon kommer för min skull.
- Hej, Alex. - Hej, "P".
Du förstår inte, Alex. De hittade mig.
De hittade gömstället. Det var fullt av kostymer.
Lova att du tar det på allvar.
Jag tar det på allvar, men jag är inte orolig. Är du?
- Jag hade hellre sluppit besväret. - Ja.
Det händer alla som uträttar stordåd. Du rider ut stormen.
- Det gör vi båda två. - Kom ihåg: grå BMW, nummer 341.
- Tåget går fyra, namnet är Cayhill. - Kom du inte på nåt bättre?
- Såsom? - Jag tänkte mig Campbell.
Då vill jag skrämma bort dig.
Tack, Patricia. Nu stänger vi det hemska kapitlet i vår historia.
Vi kommer inte att glömma ditt mod.
Det är orättvist, "P". Du är så snygg.
Kapten, dra ut honom ur rummet.
ADANA I TURKIET NUTID
Städa rummet åt mig.
Jag är bunden till händer och fötter, omringad av tusentals soldater.
Fem utbildade mördare som väktare. Sex, om man räknar chefen.
Han vet var Verina är. Han har henne. På nåt sätt.
Det är därför jag måste prata med honom.
- Ska du fråga hur jag gjorde det? - Nej.
- Är du inte lite nyfiken? - Nej.
Du var så bra i telefon. Inte en paus, inte ett felsteg.
- Var inte grym. - Jag dödade ingen.
Du gav mig vapnet. Trodde du att ingen skulle få veta?
- Mutor, hemliga avtal, mord. - Jag trodde att nån visste.
Jag visste att du var kreativ, jag uppmuntrade det.
Men att du hade blivit allt du har sett visste jag inte.
Det är så man vinner. Nån måste göra vad som krävs.
- Du gjorde det för den goda saken. - Ja.
Några av dina identiteter motsvarade frilansande mördares.
- Företags- och regeringsspionage. - Det krävdes.
Nej. Du hade inte behövt döda en far.
Du hade inte behövt kidnappa en 16-årig flicka!
Jag trodde att du skulle varna mig, "P".
- Skona henne. - Du borde ha varnat mig.
Vi måste betala för dina misstag, det inser jag.
Skona flickan. Skona henne, hon är oskyldig.
- Det är klart. Släpp mig. - Hur blev du så smart, Verina?
- Min pappa. - Jag är ledsen för det.
Det vore dumt att släppa dig innan jobbet är slutfört.
- Jag gjorde allt du bad om. - Ja, men du blir kvar.
Bekvämt eller obekvämt, du bestämmer.
- När allt är klart släpper ni mig. - Ja, det är klart.
Håll ubåten på rätt kurs.
- Vad tänker du på, Top? - På vad Hoffman sa.
Att när vi fångade honom, förstörde vi Patricia.
Allt den mannen säger är gift.
Du vet hur det funkar. Han virar in sig i en flagga, går ut -
- och sätter allt vi kämpar för på spel.
Liksom med en hund med rabies, avlivar man honom.
Men hon är här för att ta honom tillbaka.
Även om han ljuger, har han rätt.
Hon tänker klä skott för honom. Verkar det rätt?
Nej, det gör det inte.
Med vår erfarenhet vet vi, att det rätta inte alltid vinner.
- Dalton, är du på linjen? - Ja, Dalton här.
Vi har en incident. Vicedirektören måste informeras.
- Nån har hackat ännu en ubåt. - Ja, i Sydkinesiska sjön.
Nu har den inte försvunnit, utan ändrat kurs och fart bara.
Besättningen kan inte navigera.
- Vi ska försöka återta kontrollen... - Men vadå?
Den är på väg mot Fiery Cross Reef.
- Det är Kina. - Det är en konstgjord ö.
Nån vill ha en konflikt mellan oss och Kina.
- Det finns en annan möjlighet. - Kina själva ligger bakom det.
- De spelar chockade när de ser den. - Sen blir den dagens fångst.
Topphemlig teknik för två miljarder dollar.
Däribland 24 ballistiska robotar med 12 kärnstridsspetsar.
- Vi får ut för det. - Exakt.
Vi försöker lösa det, men om tre timmar är ubåten på kinesiskt vatten.
Uppfattat. Ni stannar här.
Han jobbar för Kina. Kanske inte direkt -
- men nu styr hans kumpaner ubåten rakt mot Fiery Cross Reef.
Supermakterna spelar sina spel. Det där har hon redan försökt.
- Hon är inte jag. - Förr eller senare måste du lyssna.
Döda mig eller släpp mig. Det är det enda sättet att rädda er vän.
Gör det inte.
Jag ska hjälpa er så gott jag kan. Jag gör det inte för dig.
Jag gör det för henne.
Om vi löser det här, kanske vi får finare celler.
- Jag behöver min telefon. - Nej, du får vår.
Det måste komma från min telefon.
Även om det är min röst, antar de att jag är avslöjad.
Då kommer jag inte att kunna hjälpa er.
Det är viktelefonen. Analog. Svårare att spåra och avlyssna.
Vi är igång igen. Vi jobbar tillsammans igen.
- Du är lite glad att jag lever. - Inte ens på molekylnivå.
- Skär ni loss mig? - Jag väntar på dig.
Nyckelkoden är 11, 20, 708.
Det var den dagen hon dödade mig.
Berättade hon inte det?
Vi har alla våra hemligheter.
Numret är: 0, 2, 0, 7, 4, 6, 9, 5, 7, 6, 3.
Det är Millicent. Tack för att du läste min profil.
Lämna namn och Love Connection-id.
Det är en brittisk dejtingservice. Jag måste lämna ett meddelande.
Hej, Millicent. Det är David, id-44.
Ska vi ses och ta ett glas kl. 17.00 på baren Eyvan Kebap?
Sådär. Är ni nöjda?
Beskriv den här killen.
- Det blir svårt. - Varför?
Jag har aldrig träffat honom.
Kapten Halsey på U.S.S. Wyoming.
Kapten Halsey, det är Noah Morgenthau -
- vice generaldirektör. Hur går det?
- Brukar ni drömma mardrömmar? - Ibland.
Alla kapteners värsta mardröm är att inte ha kontroll över sin båt.
Du ska tydligen hjälpa mig att vakna ur den här hemska drömmen.
Vi jobbar på en teknisk lösning, och vi ska eliminera källan på land.
Tack. Jag antar att ni ser vår kurs och fart på en skärm nånstans.
- Framför oss. - Jag berättade för cheferna...
...att om 88 minuter beräknas vi träda in i kinesiska vatten.
Jag säger "beräknas" för det kommer inte att ske.
Jag kan fortfarande sänka båten, mr Morgenthau.
Det gör jag hellre, än överlåter den i fel händer.
Jag vill inte pressa er mer. Jag vill att ni ska veta -
- att båten aldrig hamnar i händerna på kineserna.
Uppfattat, kapten. Jag respekterar det, men -
- allt utom er återkomst är oacceptabelt för oss.
- Vi hör av oss med en lösning. - Jag ser fram emot det.
- Hur stor är besättningen? - 151.
De jobbar på en lösning. Hackningen har utlöst ubåtens cyberförsvar.
Vi måste komma runt det, och leda besättningen genom det.
Här ska Dalton spåra en av Verinas kidnappare.
Han kan leda oss till henne.
De tittar på hur de ska fästa en sändare på honom.
Han verkar optimistisk, men tiden är knapp.
Patricia, angående den andra situationen.
Jag ställer inga frågor, och du behöver inte svara.
Säg till om jag kan göra nåt, officiellt eller inofficiellt.
Tack, Hannah.
Han kallar sig "Victor", vilket säger en del om hans ego.
F.d. brittiska specialförbanden. Svag för unga damer och whisky.
Hur ska du känna igen honom i baren?
Jag har sett en bild av honom. Vit, 1,80, kort mörkt hår.
- Det begränsar ju urvalet. - Mer, då?
Inget mer. Spioner ska vara anonyma.
Du vill följa med och identifiera Victor.
- Jag hjälper gärna till. - Inte en chans.
Vi måste locka honom till oss.
Vi har ingen gammal whisky, synd.
Men vi har ju...
Kan du prata med brittisk accent?
Om Victor är en smart kille faller han inte för det lockbetet.
Det är inte ett lockbete i sig. Han har ett stort ego.
Vi låter killen bli en hjälte.
Vi kör ansiktsigenkänning på alla i baren. Jag ringer om vi får träff.
På det här stället är säkert alla kriminella.
- Du är brittisk, kom ihåg det. - Hallå!
Hallå! Ja. Kan jag få en öl?
Var du så här orolig för mig?
Ja, det är det värsta med jobbet.
- När man bryr sig om personen. - Du bryr dig alltid om.
Nu är du snäll mot mig, för att du behöver min hjälp.
Vad jag tycker om dig, spelar ingen roll.
Så har jag haft det i tio år. Du trodde att jag var död i alla fall.
Du kommer väl inte att ta tillbaka mig?
Det är värre än att döda mig. Dessutom drar jag med dig.
Jag kan bli er källa. Fundera på det.
Alla jag känner, mitt nätverk.
Du kan driva det som förut, men ta dubbelt betalt, "P".
- Lysande. - Jag vet mindre för varje dag.
Men en sak vet jag: Du är för farlig för att släppa fri.
Klockan är 17.15. Dags att vara en idiot.
Hallå! Vad fan gör du?
Låt bli min tjej!
- Tror du att du kan driva med mig? - Jag behövde utrymme.
- Varför då? - För att komma bort från dig.
För att umgås med de här idioterna? Knäpp den där.
- Jag har på mig vad jag vill. - Nej.
- Kom hit! - Aj! Lägg av!
- Vad? - Sluta!
Vi får se vem av de tre som är Victor.
Det här angår inte er. Vill ni nåt? Nej, jag tänkte väl det.
Räddaren i nöden.
Jo, det har det. En som slår kvinnor...
...är en fegis. Men vet du vad?
- Jag bryter ner fegisar. - Bra.
Kolla om han är utbildad.
Upp med dig.
- Det är han. - Bra, McGuire. Stick därifrån.
Vill du ha henne? Ta henne.
Skål.
Hoppas att ni hade kul.
Jag kunde ha gett honom mycket stryk.
Sätt på ett plåster, sötnos. Dags att sätta sändaren på Victor.
Tack.
- Hur är det med handleden? - Bra, trots galen expojkvän.
- Ja. - Tack för allt.
Det var det minsta jag kunde göra.
Du förtjänar en man som respekterar dig.
Jaså? Är den mannen möjligtvis du?
Jag skulle bara ge dig is.
Förlåt att jag var oförskämd. Du försökte bara vara trevlig.
Duktig flicka.
Sändarfibrerna på papperet sänder. Snyggt jobbat.
Nu kan vi följa honom utan att följa efter honom.
Vi verkställer programmet. Mitt befäl ska få översätta det vi gör.
Min senaste dator var från 80-talet.
- Kan vi få en bild? - Signalen är för svag.
Systemet har startat och pingar styrutrustningen.
Vi återfår delvis kontrollen.
Vänta.
Det gick inte. Jag trodde att det skulle gå.
- Ni är nära. Jag är optimistisk. - Vi också.
Vi kommer att avsluta det sista steget.
- Vi är nästan där. - Nej. Jag ljög för honom.
Ledningen trodde att det skulle funka.
Dalton, vi behöver goda nyheter.
Vi vet var Victor håller Verina fången.
Han är inlåst på ett skrotupplag.
Man ser inte såna antenner på många skrotar.
Spektrometrar, kameror med mörkerseende, laserljus.
Ska vi bryta strömmen?
Generatorerna ligger på baksidan.
Om vi använder ett prickskyttegevär, fattar de.
Vi måste ta dem på sängen. Tiden går.
Om de har henne här, är det bäst att Jaz och Top går in här.
Amir och jag kommer runt flanken här med täckande eld.
Vet vi vilket motstånd de bjuder?
Två vakter vid huvudbyggnaden och en vid grinden.
- De är nog inte så många. - Nej.
Victor vill inte ha för många vittnen.
Han behöver dem inte. Hela stället är täckt av teknik.
Noah, Hannah, gör nåt.
Även om vi stänger av strömmen, har de reservgeneratorer.
En drönarattack är för riskabel. Vi vet inte var Verina är.
Dör hon, dör besättningen på ubåten.
Den här killen...
- Du skulle ha dödat honom direkt. - Jag försökte.
- Går det planenligt? - Nej, jag skulle inte åka fast.
Jag visste att det var Daltons hemmaplan, och nära dig, "P".
Men ville jag åka fast? Freud kanske svarar ja.
- Du kan stoppa det med ett samtal. - Ja, kanske.
Menar du Verina? Victor fick väldigt specifika instruktioner.
- Jag kan inte stoppa honom. - Okej, då.
Vi låtsas att det här är ditt team. Vad skulle du göra?
Jag skulle använda Victors styrka mot honom.
Vi kan inte stänga av strömmen, eller slå ut säkerhetssystemet.
Vem har sagt att du ska göra nåt?
Preach, jag är på väg in i nätverket nu.
Uppfattat. Påbörjar kontakt. Nu.
Hon ser det.
Kontakt påbörjad. Säkerhetsrutin skickad.
Att överraska dem ger oss övertaget.
En 16-åring ska inte hamna i en eldstrid.
- Var är ubåten? - 16 km från kinesiskt farvatten.
De verkar ha en välkomstkommitté.
Kul att få göra dem besvikna. Ring upp kaptenen.
Jag får svar från Verina.
Ni slipper svordomarna.
Hon påbörjar nedstängningen, och hoppas att Victors gäng straffas.
Det slutar inte i en hetsig diskussion.
Amir och McG, sätt igång.
Kapten, jag vet vad ni tänker göra.
Jag ber er att vänta till absolut sista stund.
Jag vill inte riskera att misslyckas.
Men teamet kanske snart har svaren som vi vill ha.
Jag ger er så mycket jag kan.
Båten seglar endast under en flagga.
Vi bryter strömmen.
Fem, fyra, tre, två, ett.
- Jimmy, kolla reservgeneratorn. - Ja.
Vad var det?
Perimeter ett, kom.
Jag fick honom.
- Sköt du? - Börjar inbrytning.
Perimeter ett, kom. Perimeter två.
Drew? Ser du nån?
- Kom? - Vad fan är det som pågår?
Perimeter två.
- Jimmy är träffad! - Va?
Vad fan händer? Var det du?
Om det här är ett anfall, är det henne de vill ha.
Vi håller henne vid liv, annars dör vi.
Fattar du? Lägg ner vapnet, då!
De är inte bekanta med stället.
Lägg er i skyttegroparna och spana. De ska ta sig hit.
Se till att de inte gör det.
Jasper, vad ser du därute?
Zach, ser du Jasper? Zach?
- Zach? - Ni kommer inte att tro det här.
Grabbar? Jasper, kom.
Grabbar, avge rapport. Hallå?
Zach?
Victor, ert säkerhetssystem är satt ur spel.
Jag har Hoffman fängslad vid basen.
Det kan sluta på två sätt: Du lever eller du dör.
Vi kommer in om fem sekunder.
Ledsen, gumman.
Nej, nej.
Skjut inte! Jag är obeväpnad. Ni har mig.
- Ni vinner. - Jag har flickan.
Mår du bra?
Du? Du måste skämta.
Och jag! Tack, grabben.
- Känns det bättre? - Ja.
Vi har Verina. Hon verkar må bra.
Toppen, för vi är fem minuter ifrån att förlora ubåten.
Kan Verina upphäva det hon gjorde?
Det blir svårare än vi trodde.
Utrustningen är förstörd. Victor sköt sönder den innan vi kom in.
- Vi kan inte göra så mycket. - Jo.
Har den du pratar med tekniska kunskaper och en kraftfull dator?
Ja, kom hit.
Sätt dig. Prata i den, och titta här.
- Jag heter Noah. - Är du bra på att koda i Ada?
Inte så bra som du, men vi har en kraftfull dator.
Vi vet inte hur vi ska göra.
Det krävs rätt sorts ost till råttfällan.
Det låter bra. Vad betyder det?
Vi måste skapa en bot som tar sig in i ubåtens styrsystem.
- Jag kan ge dig alla koder. - Men ubåten är offline.
- Det är ett slutet system. - Inte helt slutet.
Sjömän gillar tv och film. De har ett fast nätverk för sånt.
- För vadå? - Fritidsaktiviteter.
De använder en lågfrekvensantenn.
Ja, vi laddar upp koder, så att kaptenen kan återta kontrollen.
Hämta en penna. Jag ska rabbla upp en massa koder.
Vi har laddat ner programmet.
Brandväggen är passerad. Vi väntar på besked om tillgänglighet.
Den vänder.
- Ubåten vänder. - Kapten Halsey?
Ursäkta, jag väntade tills ni kunde höra mig.
Vad ni än gjorde, det funkade.
Jag för nu befälet igen över U.S.S. Wyoming.
- Härliga nyheter, kapten. - Vi klarade det.
- Eller, Verina gjorde det. - Ja, men du gav alla hopp.
- Bra jobbat. - Är det över?
Det är över. Kom.
Vi återvänder till basen med en fånge. En ung, modig dam.
Det ska bli kul att träffa henne.
- Tack, Alex. - Pengarna hade ändå frusit inne.
- Tack. - Du borde be om ursäkt.
- För att du förrådde mig. - Alex...
Du kan inte erkänna att du hade fel.
- Jag skulle ha varnat dig. - Försök åtminstone verka trovärdig.
Jag kan ljuga, om du vill. Jag säger vad du vill.
Jag bryr mig bara om vad du tänker.
Två ord. Spring. Alex.
Då hade jag inte varit arg för att du inte skyddade mig.
- Från dig själv? - Du lät mig dö.
Du dödade mig. Du mördade mig.
Nu tror du att du ska göra det igen.
Jag dog förra gången. Nu är det din tur.
Sjukhuschefen sa att vicedirektören lever.
Hon är medvetslös men stabil. Hon blir frisk.
- Och Preach? - Han hamnade mitt i explosionen.
- Lungorna påverkades. - Noah, det är jag.
Han ligger i koma, Hannah.
Jag hatar sjukhus.
Lukterna, alla maskiner.
- Har nån ringt hans fru? - Top ska väl göra det.
Nej, gör det du. Han dröjer.
Vad hände?
- Viktelefon. Analog. Svår att spåra. - Telefonen.
- Nyckelkoden är 11, 27, 0, 8. - Det var en bomb.
Dalton låste inte upp telefonen, han aktiverade bomben.
- Hur mår Preach? - Inte så bra.
Va? Vem är hos honom? Dalton?
Jag vet faktiskt inte var han är.
Han har stängt av radion, lämnat telefonen. Han har gått under jorden.
Du letar väl efter den här.
- Vet du hur mycket datorn är värd? - Du vet.
Får jag?
- Du är väl bättre än jag, då. - Nej, jag lever bara längre.
Det slutar väl så här för killar som oss.
Inte med gevärssalut och gråtande mödrar.
Jag är bara i ett mörkt rum med en tyst kollega.
- Jag växte upp i Kalifornien. Du? - Pennsylvania.
- Jag ville bli astronaut. - Brandman.
Du har tre systrar. En dog när du var 16 på grund av pappa, fyllot.
Är det sånt som gör oss till dem vi är? Sån smärta?
Det hjälper nog till.
- Men vi är de vi är. - Arv framför miljö?
Jag är benägen att hålla med.
Lustigt. Jag ser mig om i rummet och memorerar alla detaljer -
- men man minns inget när man är död.
Helvetet kanske är...
...det perfekta minnet av allt vi har gjort.
Hoppas inte, för bådas skull.
Jag chansar nog.
Preach hade inte sitt vapen på sig när han skrevs in.
Jag kollade precis. Han hade inte sitt sidovapen på sig.
Du tänker inte ta in mig, eller hur?
Det finns ett citat som jag gillar. Det lyder...
..."Folk kan sova lugnt, tack vare att andra begår våld i deras ställe."
Är det vad det här är?
Bra försök, Adam. Snygg vinkling.
Det kvittar hur farlig jag är. Det här är mord, helt enkelt.
Är det mord, tycker du?
Jag säger inget, om du är tyst.
Det här är konstigt. Det är så tyst.
Du skulle säga nåt passande nu.
"McGuire, du vet att det är som mörkast innan gryningen."
Nej, det är för logiskt.
Det måste vara mer kryptiskt. Som...
... "Solen och månen är tvillingar."
"Prövningar föregår segrar."
"Livets flod rinner genom forsar vi kallar motgångar."
Var får han allt ifrån?
Inte från böcker i alla fall.
Nej, han är nåt alldeles extra.
Text: Marie Ramel www.sdimedia.com